.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
20 ILMOITETTU KAATUNEIKSI TAISTELUSSA, LISÄKSI VIISI KADOKSISSA.
PERUSTEET KUNNIAMITALILLE WILLIAM H. PITSENBARGER
YHDYSVALTAIN TAPPIOT KASVAVAT
USA KÄRSII SUURIA TAPPIOITA
SUOSITELLAAN POSTUUMIA KUNNIAMITALIA WILLIAM H. PITSENBARGERILLE
WILLIAM H. PITSENBARGER EI SAA KUNNIAMITALIA
SALAINEN
103,6 WPTZ uutisia liikenteestä, urheilusta ja säästä joka 10. Minuutti.
Constituion Avenuella on ruuhkaa...
- Hei. Saanko tohtori Landonille. - Tämä fuskaa.
Tässä Tara Huffman. Minulla olisi lapsivesikoe, mutta juutuimme ruuhkaan.
Anteeksi, voitko odottaa? Celia, puhun toista puhelua.
- Onko se Celia? - Äkkiä sitten.
Hei, mitä kuuluu? Mitä, miksi?
Minä soitan sinulle. Nähdään alhaalla.
- Helvetin Peters otti loparit. - Sinä kirosit.
- Miksi ihmeessä? - En tiedä.
- Metro on tuossa lähellä, mene sillä. - Oletko varma?
- Siitä vain. - Anteeksi. Ja kiitos.
No niin, pidä huolta äidistä.
- Heippa. Onnea. Soitan myöhemmin. - Kyllä se siitä.
- Soitin heti saatuani tietää. - Sinä olet suojakilpeni.
Mistä minä tiesin, että ministeri eroaa.
- Kertoiko hän syytä? - Haluaa olla enemmän perheen parissa.
- Oliko Stanton paikalla? - Hän toi donitseja.
Yhdentoista vieras tuli aikaisin. Ylikersantti Thomas Tulley.
En ole kuullutkaan. Varaa uusi aika.
- Kaipasimme sinua yhteenvedossa. - Hyvä, että minulla oli korva paikalla.
Jos olisit tullut ajoissa, olisit kuullut sen, minkä muutkin.
Minä olin täällä, sinä et. Toin sinulle donitsin. Karamellia.
- Vaimolla oli lapsivesikoe. - Pitää priorisoida.
- Kuinka ehdit? Vaimo, lapsi, hamsteri. - Antilooppirotta. Kupsahti vihdoin.
- Elämä jalostuu, jos on kärsivällinen. - Se oli järkytys, mutta olen jo toipunut.
- Mitä sydämelläsi on? - Olen pian työtön valtion juristi.
Sinähän olet supertähti. Keksit kyllä jotain.
Vaalivuonna? Edes Tiger ei saisi sitä puttia sisään.
Poliittinen darwinismisi on vaistonvaraista.
- Kiitos. - Ole hyvä.
- Muistatko kunniamerkkijutun heinäkuulta? - Saatan muistaa.
Päivitys kunniamitaliksi. Sen tiimoilta on tapaaminen nyt.
- Kenen kanssa? - Tulley, entinen laskuvarjopelastaja.
- Se yhdentoista tapaaminen. - Hän oli sen tyypin kaveri.
- Kenen? - Jonka piti saada kunniamitali.
- Miksei hän tullut itse? - Se on postuumi.
Paras lukea tämä. Siinä.
- Jestas sentään. - Olen muistuttanut heinäkuusta asti.
Se oli sodan verisimpiä päiviä. Pits pelasti henkiä.
- Hän sai ilmavoimien ristin. - Se alennettiin ristiksi.
- Me haimme kunniamitalia. - Tiedätte varmaan jo tämän:
on epätavallista, että kunniamerkkejä päivitetään. Se vaatii uutta tietoa.
- Tiedon hankkiminen oli teidän työnne. - Siitä on 30 vuotta.
- Onko teillä jokin tietty agenda? - Viivästynyt oikeus on kiistetty oikeus.
- Se on minun helvetin agendani. - Ilmavoimien ministeri erosi tänään.
Kolmen kuukauden kuluttua koko henkilöstö on vaihtunut, minä myös.
Tässä menee vuosia.
Katsotaan ensi viikolla taas.
- Ilmavoimien ministeri Peters? - Niin.
Thomas Tulley, ilmavoimien laskuvarjopelastaja. Evp.
Puolustusvoimain alihankintayksikkö etsii aluepäällikköä.
Sehän ei olisi askel taaksepäin.
- No, nyt olet virallisesti omillasi. - Älä viitsi.
Aikataulu on tietokoneella, ministeri haki sinua ja vaimosi soitti.
- Hetkinen, miksi? - Ei kertonut.
- Ei, vaan Peters. - Ole siellä viiden minuutin kuluttua.
Onneksi olkoon työpaikan johdosta, Carl. Jalkojesi alla ei sammal kasva.
Istukaa.
Ylikersantti Thomas Tulleyn mielestä emme huomioi kunniamitaliasiaa.
- Se on väärinkäsitys. - Niin minäkin sanoin.
Operaatio Abilene oli sodan verisimpiä taisteluita.
Vietnamissa.
Kokonainen komppania olisi menehtynyt ilman sitä laskuvarjomiestä.
- Pitsenbarger on heille legenda. - Ymmärrän.
Carl tekee sinulle matkasuunnitelman. Keräät sotilailta taistelukertomuksia.
- Valmistaudu täyteen tutkintaan. - Meidän pitäisi juuri esitellä budjetti.
- Carl hoitaa sen. - Olen työstänyt sitä koko vuoden.
Ja nyt työstät tätä.
Kunniamitali on armeijan kunniamerkeistä kaikkein korkein.
Patton olisi vaihtanut komentajansa sitä vastaan. Eisenhower Valkoisen talon.
Miksi neljän tähden kenraali tai presidentti tekisi niin?
- Ei harmainta aavistusta. - Tuo onkin hyvä lähtökohta.
Menetin budjetin jalkaväen soltun takia.
Ei jalkaväen, vaan ilmavoimien. Sinä nolasit Petersin.
En ole tehnyt mitaliselvityksiä. Minkä homman sinä muuten sait?
Olen Madison Holtin juridinen päällikkö, mutta se ei kuulu sinulle.
- Asimien päällikön? - Onko niitä muita? Rautalankaa?
Kerää sotajuttuja muutama päivä. Pyydä Celialta lisäaikaa.
Ollaan muka tosissamme, sitten se päätyy seuraajallesi
ennen kuin senaatti saa vihiä budjetista. Niin helppoa se on.
Yksi päivä vain, kulta.
Maahan!
Törmäsimme Viet Congiin! Miehiä haavoittui, meitä tulitetaan.
Pedro on tulossa, kaksi minuuttia.
- Asia selvä, Charlie 6. Tulossa. - Tuo on Charlie 6.
Niillä on kranaatinheittimiä ja automaattiaseet. Olivat väijyksissä.
Tulley, ei näytä kovin hyvältä tuolla.
He eivät tiedä, kuinka paarit lastataan.
Perhana, heidän lääkintämiehensä.
- Jonkun pitää mennä maahan apuun. - Siellä on helvetti päällä, Pits.
He eivät voi odottaa, lääkintämies on poissa pelistä.
Anna minä menen, hoituu äkemmin.
Kun olet koonnut haavoittuneet, tulet takaisin.
Ole helvetin varovainen.
Laske alas!
Kuulostaa itsemurhatehtävältä.
Itsemurha on epätoivoa.
Pitsenbarger oli urhea.
- Oli upeaa nähdä se omasta asemastani. - Miksei hän saanut mitalia 1966?
- Kai sinulla on jokin näkemys? - Sillä ei taida olla merkitystä.
Mitä sinä puuhailet?
Onko työtä tai harrastusta, vai onko tämä kokopäiväistä?
Olen saattohoitaja.
Teen töitä kuolemansairaiden ja heidän omaistensa kanssa.
Selvitämme loppuelämän tavoitteita, hoidamme oireita ja psykososiaalisia...
Henkistä tukea.
Petaatko oman sänkysi?
- Mitä? - Yksinkertainen kysymys.
- Vaimoni petaa. - Kurjaa olla hän.
Onko tuossa jokin pointti?
Olemme käyneet tämän läpi ennenkin.
Sinä olet pelkkä UVK.
Kersantti...
Tämä pikku lempiprojektisi on maannut koomassa kolme vuosikymmentä.
En kostu tästä mitään, mutta tässä ollaan.
Mitä siis haluat?
Anteeksi, että saitte odottaa.
Otan nykyään enemmän nokosia.
- Herra Pitsenbarger. - Ei vanheneminen ole vaikeaa,
vaan hereillä pysyminen siitä nauttiakseen.
Ai, kiitos.
- No, sinä olet siis se uusi. - Uusi?
Jos haluat totuuden Abilenesta, sinun on jututettava mudassa ryömineitä.
- Keitä he ovat? - Sinähän olet puolustusministeriöstä.
Armeijan miehiä. Charlie-komppania, 16. Jalkaväki, 1. Jalkaväkidivisioona.
Heidän mukaansa se ei ollut Billin taistelu. Bill oli ilmavoimissa.
Charlie-komppaniasta kuoli 80 prosenttia. 34 kaatunutta samana päivänä.
Bill oli toki mukana, mutta ei kuulunut heihin.
Sitä pitää kunnioittaa.
Billy Takoda asuu Sterlingin piirikunnassa,
noin tunnin matkan päässä.
Vuosien saatossa vaimot ovat jäljittäneet useimmat pojista. Aloita heistä.
Ja tämä Billy, onko hän...
- Puhuuko hän minulle? Onko hän kunnossa? - Kyllä te toimeen tulette.
Huhuu?
Mitä helvettiä sinä karjut?
Voi taivas.
Billy Takoda, sinua oli vaikea löytää.
Olkaa varovaisia siellä. Jeremy, älä mene veteen.
Kuka sinä olet? Miksi olet täällä?
Arvostan tekojasi ja olen täällä auttaakseni.
Jos haluaisit auttaa, tarttuisit aseeseen ja lähtisit sotaan.
Hyväksyisit, että olet osallinen joka pommiin ja luotiin syntymästäsi asti.
Että kätesi ovat veressä.
Uusi tilaisuus. Miksi olet täällä?
Kuuluu työhön. En voi muutakaan.
Edistystä. Haavoittuvuus ja kommunikaatio. Rehellisyys tuo luottamusta.
Se on ainoa aito valuutta, joka tässä maailmassa on jäljellä.
- Luotat siis nyt minuun? - En.
Sopiiko, jos...
Kersantti. Tulin kuulemaan sinun versiosi tarinasta.
Minä puhun, sinä kuuntelet.
Vietnam ei ollut ensikeikkani.
Olin täysillä mukana, soturi luonnostani.
Rakastin sitä. Mikään ei tuonut sellaista elossa olon tuntua.
Mutta en ollut koskaan nähnyt mitään Abilenen kaltaista.
Menettänyt niin monta miestä.
Lääkintämies!
Miten meni, Kepper?
Viet Cong on täällä! Minuun osui! Miehiä haavoittunut, meitä tulitetaan.
Niillä on nyt kranaatinheittimiä ja konetuliaseita.
Tämä on väijytys!
Miten Pitsenbarger tuli kuvaan?
Lääkintämies kaatui. Laskeutumispaikkaa ei ollut. Kutsuimme pelastajat.
Pedros, tässä Charlie 6. Meillä on täällä paha paikka.
- Monta haavoittunutta, teitä tarvitaan. - Tuolla, kello yhdessä.
Kertokaa, kun näette meidät.
Näemme savunne.
Pits laskeutui alas, pelasti henkiä ja hissasi haavoittuneita.
Hän kuoli taistellen miesten kanssa, joita ei tuntenut.
Maahan, lentäjä! Maahan!
Rauhoittukaa! Paareille ei mitään muuta kuin mies.
No niin. Sinä pitelet näitä.
- Ihan rauhallisesti nyt. - Yy, kaa, koo.
Koeta kestää, kaveri. Tee palvelus.
Paina tätä koko matkan ylös. Paina sitä, niin pääset kotiin.
Selvä. Hilatkaa hänet ylös!
- Nyt vain kestät. - Vastatkaa tuleen!
- Mikä tilanne, luti? - Sadan metrin piiri. Tulta kaikkialta.
Kaksi kaatunutta ja kahdeksan haavoittunutta.
- Tarvitsen kaksi miehistänne. - Päätä itse, lentäjä.
Tulleyn mukaan mitali oli sinun ideasi.
Minä täytin kaavakkeet ja lähetin ilmavoimille, siinä kaikki.
- Mutta hän ei saanut mitalia. - Ei sitä kiiltävintä.
Miksei?
Se oli sotaa. Pits ei ollut ainoa.
Olen kirjoittanut kymmeniä kirjeitä vanhemmille ja tyttöystäville.
Sen jälkeen voi vain yrittää hyvittää ja unohtaa.
- Kuinka se onnistuu? - Kuten sanoin, menemällä sotimaan.
Lähditkö takaisin Vietnamiin?
Minä ja maailma emme enää ymmärtäneet toisiamme, joten minne muuallekaan?
Kun olin parantunut, vanha lukiokaveri soitti ja halusi kaljalle.
Istuimme baaritiskillä, ja kaveri pälätti tytöistä ja vanhoista kuvioista.
Mitä enemmän hän puhui, sen selvemmin tajusin, etten kuulu sinne.
Sitten hän möläyttää: "Sinä sait purppurasydämen. Ammuttiinko sinua?"
Paikka hiljeni.
Kaikki känniläiset mulkoilivat.
Minä kuulin vain tuskanhuudot viidakossa
ja kranaattien ulinan ilmassa. Alkoi palaa pinna.
Vedin paidan ylös, jotta heppu hiljenisi.
Hän oli jotenkin nolona. Sitten hän alkoi kikatella ja kysyi:
"Mitä teit, lähditkö pakoon?"
Saatoinpa lähteäkin.
Ehkä olen ollut paossa siitä lähtien.
Olin pakolainen omassa maassani, ja se teki kipeämpää kuin luodit.
Vieläkö se sattuu, vaari?
Vain sisältä, poikaseni.
Aika sapuskoida, lapset! Pata taitaa olla valmista.
- Minun pitäisi saada virallinen lausunto. - Tämän virallisemmaksi ei mene.
Hei.
- Donna Burr? Hei. - Hän herää vasta kahdeksalta.
Ahaa, anteeksi. Scott Huffman puolustusministeriöstä.
- Tekeekö hän yövuoroa? - Jimmyllä on PTSD.
Pakkoneurooseja, hallusinaatioita ja 50 muuta sotaan liittyvää oireyhtymää.
Hän nukkuu päivät, koska yöllä hän pelkää liikaa.
- Tunnetko ketään Vietnamin veteraania? - En, tämä on aivan uutta minulle.
- Kuinka te tapasitte? - Mietitkö, mitä näin hermorauniossa?
- En minä sillä, minä vain... - Olin hoitajana sotilassairaalassa.
Heidän seurassaan oppii paljon. Mitä he tekivät ja mitä se maksoi.
Hän löytää joka päivä rohkeuden olla työntämättä aseen piippua suuhunsa.
Hän ansaitsee hieman myötätuntoa, ja minä saan paljon enemmän kuin annan.
Joten jos hän haluaa nukkua päivisin, niin siitä vain.
Minä tapasin Frank Pitsenbargerin, ja...
Hän sanoi, että sinulla on lista kaikista Charlie-komppanian miehistä.
- Senkö sinä vain haluat? - Ei, minä...
- Haluaisin jututtaa miestäsi myös. - Toivottavasti olet vakavissasi.
Jimmy on sitkeämpi kuin halpa pihvi ja haistaa rotan mailin päästä.
Minulla ei ole kantaa tai mielipidettä...
Tässä lista. Jos haluat jututtaa Jimmyä, saat odottaa. En lupaa mitään.
Kiitos.
Hei. Minun yksikössäni vartiopaikalla nukkuvat olisi teloitettu.
Onko tämä selvä, sir?
Minua pidetään täällä jonain helvetin vampyyrina. Ehkä olenkin.
En ole nukkunut pimeässä 32 vuoteen. Onko tämä selvä, sir?
Tiedätkö, mikä tuo on?
Tiedän.
- En minä tiedä. - Niinpä. Punainen ykkönen.
1. Jalkaväkidivisioona. Kovimmat soltut, jotka ovat saappaannyörinsä sitoneet.
Onko tuo ladattu?
Tiedätkö, miksi lataamatonta asetta sanotaan? Saatanan tikuksi, sir.
Kuule, Jimmy. Saanko sanoa Jimmy?
Minä olen siviili, ei tarvitse sanoa "sir".
Minä puhun ainoastaan Tulleyn vuoksi, muuten ampuisin.
- Onko kyse Pitsin mitalista? - Siitä juuri.
Koska minä paskat piittaan sinusta tai mistään. Haluan vain olla rauhassa.
Tajuatko? Minua on kustu silmään. Kukaan ei tajua, mitä minulle siellä tapahtui.
Kukaan ei tajua.
Onko tämä selvä, sir?
En tullut tänne ammuttavaksi tai suututtamaan sinua.
Tulley vain sanoi, että lausuntosi olisi tärkeä. Samoin Pitsenbarger.
Olin vanhin UVK, jonka he olivat nähneet.
Saksa, Guam...
Saatanan Okinawakin.
En ollut 10 vuoteen ampunut laukaustakaan. Onko selvä, sir?
- Mikä on UVK? - Uusi vitun kaveri.
Alempana asteikolla kuin käärmeen tissit. UVK tapattaa kavereita.
Kaikki ne vuodet olin odottanut. Pääsiäisenä -66 olin helvetin Vietnamissa.
Värväydyin ihan itse. 33-vuotiaana olin valmis tappamaan jotain.
Ray, sinulla käyvät päivät vähiin.
32 päivän päästä uin kaljassa, ellet tapata minua.
- Kauanko kesti napata eka vinosilmä? - Lopeta. Oletko sekaisin?
Yritättekö päästä hengestänne? Pysy kaukana hänestä.
Tiedät paremmin, Ray. Pidä silmät auki.
Maahan, maahan!
- Mikä tilanne? - Niitä oli kolme. Sain yhden.
Sain yhden.
Voi herranen aika.
- Hyvin ammuttu. - Charlie 6 kutsuu Charlie kolmea.
Charlie 6 tässä. UVK vain pääsi poikuudestaan.
- Selvä. Oliko muuta? - Ei.
Selvä. Charlie 3, loppu.
Kep. Katso, onko tietoja. Sitten pari kranua alle.
Jos he hakevat miehen, huomaamme sen.
Tervetuloa Vietnamiin, Jimmy. Tulepa nyt.
En ollut ennen nähnyt kuollutta.
Se pikku juttu imi minusta kaiken innon. Onko tämä selvä, sir?
Voin todella huonosti sen takia tasan kaksitoista tuntia.
Sen jälkeen en voinut huonosti mistään.
- Eikö tämän pitänyt mennä pinon pohjalle? - Me olemme pinon pohjalla.
Joku Ray Mott soitti ja halusi todistaa.
Päivän posttraumaattinen manaussessio. Toivottavasti hänellä ei ole asetta.
- Luettele uuden tutkinnan ehdot. - Uudet todistajanlausunnot.
- Puolustusministeriön vahvistama kuolema. - No kuollut hän ainakin on.
- Ja komentajan hyväksyntä. - Bingo, missä se on?
Joku Kepper laati raportin ja lähetti sen yläkertaan.
Se on hyväksytty ainakin Bien Hoassa, Saigonissa ja täällä Pentagonissa.
- Se on käytäntö. - Missä se siis on?
Moni asia katoaa 30 vuodessa. Byrokratia.
Ellen löydä komentajan hyväksyntää, asia on kuopattu. Sillä selvä.
- Mikset kysy Kepperiltä? - Vietnamissa, 11 aikavyöhykkeen päässä.
On sellainen koje kuin puhelin.
Hän on kuin kenraali Kurtz. Polttaa ruohoa temppeliviikunan alla.
Sinne minä en lähde. Onko tuo budjettiehdotus?
Hyvä on, soitan matkalta.
Käyn ampumassa pari ammusboksia, katson taulut ja kerään hylsyt.
Pysyn kilttinä lapsia kohtaan.
- Kävit katsomassa Jimmy Burria? - Niin. Hän tappaa rentoutuakseen.
Kukkalaatikko, 75 metriä.
Hänellä on luoti päässään. Joutui sotilassairaalaan 20 vuoden lääkitykselle.
Kumma juttu.
On se saatanallista.
Jonkun pitää kuolla, jotta voit ammuskella meloneita tai jäniksiä kuunvalossa.
- Ase on varmistettu, Gene. - Ase varmistettu.
- Maine kiirii edelläsi. - Jimmy ei ole mikään fani.
Jos haluatte hänelle mitalin, teidän pitää todistaa.
Se oli yksi päivä vuosikymmeniä sitten.
Pitsenbarger meni sen paskan keskelle vapaaehtoisesti. Mikä sen selittää?
Velvollisuus, omistautuneisuus, kutsumus. Valitse itse.
Käskin hänen painua pois, mutta hän kieltäytyi.
Hänen komentajansa antoi käskyn, kun kopteriin alkoi osua.
Hän käski heidän häipyä. Taisi pelastaa heidätkin.
Hän oli ilmavoimista. Ei ollut asiaa sinne. Eipä meilläkään.
Olimme partioineet kaksi viikkoa, mutta kun törmäsimme pohjoisen poikiin,
velvollisuus kutsui.
- Mikä velvollisuus? - Olimme syöttejä. Eläviä syöttejä.
Maahan!
Houkuttelimme heidät sinne. Alpha ja Bravo tulivat sivustasta ja jyräsivät heidät.
Tapoimme niitä kaikin keinoin. Etsi ja tuhoa. Viiltoja pyssynkahvaan.
Tappotilastot, silkkaa paskanjauhantaa.
Siten Westmoreland, McNamara ja Johnson saivat lisää rahaa.
Iske muurahaispesään, tapa vinosilmiä. Seuraavana päivänä ne palasivat taas.
- Mitä tämä on? - Lisää vinosilmiä! Niitä on kaikkialla!
Ne ovat puissa! Puissa!
Suojatkaa!
Meillä ei ollut mahdollisuuksia.
- Omit pallon. - En löydä komentajan hyväksyntää.
- Pane se raporttiin. - Jotain puuttuu.
Mitä sinä puuhaat? Se oli historiaa jo ennen kuin synnyit.
Kuuntele. On hyvin tiedossa, että kaikki arvomitalit menevät päällystölle.
Yksi ainoa sotamies on saanut kunniamitalin ilmavoimien historiassa.
Onko hyväksyntä taiottu kadoksiin?
- Älä ala penkoa tätä. - Miksi en?
Ilmavoimien mitalikomitean asioihin puuttuminen ei ole etujesi mukaista.
Menen suihkuun. Tuota ei lasketa.
- Terve, kiho. Missä olet piileksinyt? - Säästän voimia, matka on pitkä.
- Kuinka voin auttaa? - Tunnetko kenraali John A. Hackmeyerin?
Yksi armeijan isoista pojista Saigonissa sodan aikaan.
Hän myönsi divisioonallenne kunniamitalin. Voitko jäljittää hänet?
Taitaa olla jo lannoitetta. Sinullahan tässä on puolustusministeriön valtuudet.
- Ehkä ministeriön ei pitäisi tietää. - Odota hetki.
- Eikö? - Tutkintaan vaaditaan hyväksyntä.
- Se puuttuu kansiosta. - Mitä oikein pyydät?
Kysyn, onko etsimämme dokumentti oikeasti kadonnut.
Mitä sinä puuhaat?
- Teen työtäni. Miten niin? - Se on nykyään epätavallista.
- Onko sinulla yhtäkkiä omatunto? - Ei suinkaan. Se on energian tuhlausta.
- Minä vähän kyselen. - Selvä.
- Isi! - Hei, kulta.
Saimme vieraan.
- Hei. - Pitkä matka koulubussilla.
Ei ole autoa. Saan ajaa sillä kotiin.
- Kuka haluaa rakentaa linnakkeen? - Minä!
- Kiitos kahvista. - Eipä kestä.
Sait pääni jylläämään, kun kävit meillä.
Aloin taas nähdä unia.
- En saa unta. - Se lienee normaalia.
Istu.
Minä...
Kun pääsin sairaalasta Saigonissa, halusin pitää univormua äidin takia,
vaikka minut kannettiin ulos koneesta.
Hän itki nähdessään purppurasydämen.
Minut vietiin sotilassairaalaan kuukausiksi. Univormua en enää nähnyt.
Hän pakkasi sotamuistoni merimieskassiin. Kuin sitä ei olisi tapahtunutkaan.
Enkä minä tainnut siitä välittää, koska se on ollut ullakolla siitä asti.
Tyttäreni on psykologi.
Hän ajatteli, että voisi tehdä hyvää vilkaista sitä.
Kaikki oli siellä.
Sodan haju oli vielä vaatteissa.
Ja...
Pits pyysi minua säilyttämään tuon ja antamaan sen hänelle.
Hän pelasti henkeni, ja pyysi vain pientä vastapalvelusta, mitä en tehnyt.
En pystynyt.
Tiedät, miksi se minut tekee.
1954. Satoi lunta koko yön. Kuinka kaunis joulu.
Bill sai kelkan. Se on vieläkin autotallissa.
- Olitteko läheisiä? - Kyllä, mutta olin kaupparatsu.
Jäin paljosta paitsi.
Niin.
- Onko isäsi sinulle läheinen? - En itse asiassa edes tavannut häntä.
Miksi päästit hänen lähtemään? Mikset estänyt häntä?
Ei lapsilleen voi opettaa arvoja,
ja sitten perua niitä, koska pelkää, mitä itse voi menettää.
Vaikuttaa kovalta hinnalta.
Ellei minun poikani, kenen sitten?
Naapurin? Siskoni? Sinun?
Bill oli kunniaksi meille kaikille astumalla palvelukseen.
Se ei ole vähäinen asia.
- En tarkoittanut pahalla. - En minä pahastunut.
1965 ensimmäiset maajoukot laskeutuivat Da Nangiin.
TV oli koko ajan päällä. Pari viikkoa myöhemmin USA:n lähetystöä pommitettiin.
Hänen ikäisensä amerikkalaiset alkoivat kuolla. Oman kaupungin pojat.
Se kosketti häntä. Hän tuli yhtenä iltana luokseni, ja tiesin heti, mitä hän halusi.
Kehoni läpi kulki väristys. Mutta hän ei ollut hyökkäävä.
Hän ei pyytänyt lupaa.
Hän tiesi, mitä merkitsisi, jos hänelle tapahtuisi jotain.
Herätessäni hän oli jo poissa.
Kun näimme seuraavan kerran, hänellä oli siilitukka ja käsky taskussa.
En ole koskaan pelännyt niin tai ollut niin ylpeä.
En voi sille mitään,
mutta kaipaan vieläkin sitä, kuinka hän leikkasi ruohoa pihalla.
Vastaleikatun ruohon haju hänen lenkkareissaan.
Hän viikkasi aina vaatteensa, vaikka ne olivat likaisetkin,
koska se ilahdutti äitiä.
Kuinka hän näpäytti nappulakenkiä saadakseen tuuria lyöntiin baseballissa.
Ja kuinka hän aina löysi minut yleisöstä, kun oli tehnyt juoksun.
Tuhansia sellaisia asioita.
Mutta eniten kaipaan asioita, joita en saanut nähdä hänen tekevän.
- Mitä tarkoitat? - En nähnyt hänen menevän naimisiin
tai rakastuvan omaan lapseensa.
Sillä vasta silloin
hän olisi ymmärtänyt, kuinka paljon hänen isänsä rakasti häntä.
Minulla on poika.
Sitten ymmärrät, mitä tarkoitamme.
Kuka on Jenny?
Jenny Rainer. Oikea kaunotar. Asui meillä Billin ollessa sodassa.
Asia on vähän niin, herra Hoffman...
Menetimme oikeastaan kaksi lasta tuona päivänä.
Tässä on hänen kirjeensä. Saimme ne, kun hän meni naimisiin.
Emme ole kyenneet lukemaan niitä.
Herra Pitsenbarger, haluan tehdä erään asian selväksi.
Tämä prosessi ei kestä kuukausia, vaan vuosia.
Scott, minulla on syöpä. Pitäisi olla jo kuollut, jos lääkäreitä uskoo.
- Mutta minun mieheni on soturi. - Otan osaa.
Kuoleminen ei ole lapsen menettämistä vaikeampaa, takaan sen. Tee mitä voit.
Minä teen.
Hän nukkuu sikeästi.
Hänellä ei ole huolia.
Pitsenbargerilla oli kaikkea.
Hänestä todella pidettiin, rakastettiin.
Kuinka hän saattoi hylätä kaiken?
Hän tiesi, mitä taakseen jätti, ja silti hän oli niin varma.
- Minkä suhteen? - Että...
Yksikään luoti ei estäisi häntä olemasta mikä hän on.
Minä en ole koskaan ollut niin varma mistään.
Minä olen.
Leikitään kuollutta. Mitä tapahtuukin, älkää liikkuko, hengittäkö. Tule päälle.
Vihollinen on piirittänyt meidät. Pataljoonan verran.
- Meidän on tiivistettävä piiriä. - Takoda, Willy ja Burr ovat vielä tuolla.
Kukaan ei saa lähteä alueelta.
Ota tuo.
Haloo.
Mitä haluatkin, se sopii.
- Onko joku elossa? - On.
- En saa henkeä. - Olette pahassa kunnossa.
- Hanki meidät pois täältä. - Auta luutnantin kanssa.
- Auttakaa Willyä. - Willy on kuollut. Autatko minua?
Katso minua. Autatko? Hyvä. Nouse nyt. Tartu olkapäästä.
Yksi, kaksi, kolme.
Mennään.
Tähän suuntaan.
- Se on Takoda! Älkää ampuko. - Lasketaan hänet tähän. Noin.
Varovasti.
Sido se.
Ei liian tiukkaan, laskimopaine vain.
No niin, sillä lailla.
Muutama minuutti vain.
Te pärjäätte hyvin.
Noin. Yksi, kaksi, kolme.
Pidä tästä kiinni. Älä anna sen liikkua.
- Miksi olet täällä? - Koska sinä olet tässä.
Eikö hän sanonut mitään?
Ei hän koskaan sano.
Hei. Joku jossain pitää sinusta.
FBI tutkii sopivuuttasi avustavaksi juridiseksi johtajaksi.
- Mitä sanoit heille? - Että olet valehteleva naistenmies.
He vakuuttivat, että se on yksi vaatimuksista.
- Entä mitaliasia? - Annan sen jollekulle muulle.
Tottahan joku sinut halusi napata.
- Senaattori Holt myy muistelmiaan. - Lue se, voit oppia jotain.
- Kirjoititko sinä niitä? - Joka toisen sanan.
Hyvä, Carl. Puhut ensi kertaa totta.
Mikä sinua vaivaa? Etkö halua Pentagonin parasta siviilipaikkaa?
Se vauhdittaa uraasi ja pääset taas määrärahojen kimppuun.
- Pakko saada raportti tehtyä. - Oletko tosissasi? Katso minua.
Sinä olet peto, lihansyöjä.
Se on vienyt sinut lyhyessä ajassa pitkälle. Älä ryhdy sentimentaaliseksi.
- Sinäkö viet tutkinnan loppuun? - Tietenkin.
Lähetän harjoittelijan hoitamaan sen.
Onneksi olkoon.
Toisella kerralla pitäisi jo osata.
- Voithan lukea ohjeet. - Se olisi fuskausta.
- Stanton haki sinua. - Ja löysi.
Olen hyvissä asemissa päästä juridisen johtajan avustajaksi.
- Entä Dave Croft? - Poissa pelistä.
- Sehän on hienoa. - Ura kukoistaa. Näkymä joen yli.
- Jos kerran näkymänkin saat. - Ei kai siinä vikaa ole?
Entä se kunniamitali?
Pitsenbargerit ovat kaupungissa. Frankilta otetaan koe sotilassairaalassa.
- Mikä hänellä on? - Ewingin sarkooma.
Taivas.
He ovat täällä kiitospäivän pyhän. Kun he näkevät Luken ja sinun tilasi...
- Älä käytä meitä tekosyynä. - Elämämme ei ole tekosyy, vaan tosiasia.
Stan pitää huolen, että joku jatkaa siitä, mihin jäin.
Selvä.
- Kannatimme Michigania jo ennen muuttoa. - Wolverinien matsit ovat parasta.
- Vieläkö käytte otteluissa? - Ei sentään, ei vuoden 1965 jälkeen.
- Olen pahoillani. - Billistä puhuminen on suurin ilomme.
Muiston elossa pitäminen pitää meidät vahvoina, tasapainottaa surua -
ja suo meidän olla onnellisia.
- Onko tuo peli? - Se on koje, joka annostelee lääkkeet.
- Vain muutama minuutti aikaa. - Voinko auttaa?
- Näytä Alicelle ja Frankille huoneesi. - Kiitos, Luke.
- Miten tämä pitäisi tehdä? - Ole rehellinen.
Tarkoitin kalkkunaa.
WILLIAM H. PITSENBARGER KUNNIAMITALIA EI MYÖNNETTY
UUSIA TODISTAJIA, MINISTERIÖN RAPORTTI, KOMENTAJAN HYVÄKSYNTÄ
Scott, saanko lausua ruokarukouksen?
Totta kai.
Taivaan isä.
Siunaa tämä ruoka, jotta se ravitsee tätä kasvavaa perhettä
ja meidän ystävyyttämme.
Kunnioita tätä nuorta miestä, joka omistautuneesti vakuuttaa,
etteivät kaatuneiden uhraukset
olleet turhia tai vaivu unholaan.
Aamen.
Mitä kuuluu?
- Mitä sinä täällä? - Soitin vaimollesi. Mukava nainen.
- Hän kertoi, missä olet. - Istu alas.
Kahvia?
Jäljititkö minut antaaksesi tuon?
Sitä ei koskaan oikein ymmärrä, mitä Amerikan tykistö voi saada aikaan
ennen kuin se osuu omiin.
- Mitä tarkoitat? - Ensimmäinen kranu tappoi vähintään kolme.
Tiedä montako siinä olisi mennyt, ellei Viet Cong olisi ehtinyt ensin.
Kun patterille antaa oikeat koordinaatit, he osuvat vaikka peltipurkkiin.
Laskin etäisyyskorjauksen väärin, ja päällemme satoi omaa tulta.
- Mitä sinä sanot? - Omat koirat purivat.
Vahinkolaukaus.
Charlie 3 sai tulikäskyn! Vaihtakaa Queenslandin
suunta 310, etäisyys 300 metriä. Me korjaamme.
Osuma! Korjatkaa sata metriä vasempaan. Mitä helvettiä tuo oli?
Tuokaa kuteja! Tarvitsen kuteja!
Charlie 3 sai tulikäskyn. Vähentäkää 100! Suoratulta. Omia lähellä.
Omia miehiä lähellä!
Eteenpäin!
Lääkintämies!
Kun Tulley sanoo, että minä aloitin koko hoidon, hän tarkoittaa sitä.
Totuus on, että minä tapoin omia miehiäni.
Jos luvut olisivat olleet oikein, ei Pitsenbargeria olisi kutsuttu sinne.
Hän ei olisi laskeutunut sinne ja pelastanut henkeäni.
Ehkä hän istuskelisi joenrannalla lastenlasten kanssa, ja se sopisi minulle.
Mutta hänpä onkin kuollut,
ja minä sain sen helvetin hopeatähden. Mistä? Että jäin henkiin?
Ajattelen vuodesta toiseen niitä 20 sekuntia
32 vuotta sitten, jotka niin toivoisin voivani korjata.
Eloonjääminen ei ole rikos.
Eihän se. Se on elinkautinen.
Mitalin järjestäminen Pitsille, hänen perheelleen ja menettämilleni miehille
voi olla ainoa säädyllinen asia, mitä minä siitä sodasta kostun.
Joten jospa palaat Washingtoniin ja järjestät asian?
- Isi? - Hei.
- Minulla on jano. - Haetaan jotain juotavaa.
Noitako sotilaita sinä autat?
Niin, heitä.
Haluatko, että minusta tulee sotilas?
- Hei, mitäs täällä? - Hei.
- Hänelle tuli jano. - Jaaha, haetaanpa vettä.
- Kaikki hyvin? - On, nähdään myöhemmin.
Haetaan sinulle vettä.
Jim, minä päädyin Vietnamiin kiintoisana ajankohtana, siksi kirjoitin kirjan.
Alkuun palvelin 1. Jalkaväkidivisioonan operatiivisena upseerina.
Punainen ykkönen.
Meidät pantiin Saigonista luoteeseen, tärkeä alue lähellä pääkaupunkia.
Haloo?
- Hei. Missä hän on. Voinko nähdä hänet? - Rauhoitu.
Selvä.
- Hei, Frank. UVK haluaa tavata sinut. - Herra Huffman.
- Miten menee, Frank? - Paremmin, kun olet täällä.
- Kiitos, että tulit. - Totta kai.
Hän soitti minulle,
ja tässä ollaan.
- Kuoleeko hän? - Kaikki me kuolemme.
Hän taitaa odottaa, että viet tämän jutun päätökseen.
Miksi sinä olet tässä mukana?
Mitä sinä tästä kostut? Ei hän sinua pelastanut.
Eikö?
- Tunnetko olevasi velkaa hänelle? - Kyllä vain.
Kysyit minun agendaani. Nuo kaksi tuolla.
Entä sinä?
Olimme partioineet jo kaksi viikkoa,
mutta kun törmäsimme pohjoisen poikiin, oli täytettävä velvollisuus.
- Mikä velvollisuus? - Olimme syöttejä. Eläviä syöttejä.
Me houkuttelimme heidät sinne.
Alpha ja Bravo jyräsivät heidät sivustasta.
Kysy Chauncey Kepperiltä, hän laati operaatioraportin.
Hän on Kaakkois-Aasian valaistunut mies. Olemme kaikki käyneet tapaamassa häntä.
Jos joku tietää, minne ruumiit on haudattu, niin Kepper.
Löysin 2.5.1966 tehdyn haastattelun -
herra Kurtzista. Emigranttikersantti Chauncey Kepper.
- Hän kirjoitti operaatioraportin. - Miksei ministeriö ole kuullut häntä?
Kaakkois-Aasia on kuulemma kaunis.
PHUOC TUY KUMIVILJELMÄ
- Tuonne. Tuolla. - Selvä.
Terve!
- Rukoiletko, Huffman? - En suoranaisesti.
En minäkään ennen. Sinä päivänä rukoilin ihmettä.
Ja sainkin, nimeltään Pits.
Menetkö nyt kotiin? Kotimatkalle?
Kesän jälkeen siinä on kunnon arpi. Tytöt tykkäävät.
Okei, saat vähän lievitystä kipuun.
Koeta kestää. Sillä lailla.
No niin, sitten mennään.
Nostakaa!
Tule jo! Pits, tule nyt!
Operaatioraportti, jonka kirjoitit taistelusta.
- Siitä puuttuu paljon. - Kaikki lähetettiin Saigoniin.
Olen jututtanut montaa Charlie-komppanian miestä.
Kukaan ei tunnu edes tietävän, kuka keksi Operaatio Abilenen.
Komppanian komentaja "Hullu" Matty Holt.
- Madison Holt? - Eversti. Iso kiho Washingtonissa nyt.
Niin, senaattori Holt.
Hänestä voi tulla puolustusministeri.
Hän oli hyvä komentaja. Se oli vain hemmetin huono päivä.
- Miksi veteraanit käyvät täällä? - Ei kuulu sinulle.
- Mitä sinä teet täällä? - Elän, rakastan ja kuuntelen.
- Kuuntelet veteraaneja? - Niin, kirjoitan heidän tarinaansa.
Autan heitä muuttamaan näkötapaansa.
Jopa surun paikassa voi luoda uusia, onnellisia muistoja.
Pitää vain valita.
Moni, joka tulee tänne...
Ihmiset yhdistävät heidät sotaan, mutta sota on sitä, mitä heille tapahtui.
On upeaa käydä läpi sitä kaikkea heidän kanssaan.
Haluan näyttää sinulle jotain.
Uskomatonta.
Kaikki tänne tuomani ihmiset ovat tunteneet itsensä onnelliseksi täällä.
- Oletko sinä luonut tämän? - Jep.
Tiedätkö, missä olemme?
En.
Täällä hän laskeutui maahan. Pits.
Luulin nähneeni enkelin.
Siinä hän seisoi, edessäni. Niin siistinä ja silitettynä. Ilmavoimat.
Tämä on Abilene. Juuri tässä, jalkojesi alla.
Nyt se on Avalon. Avalon.
Avalon.
Kuinka se on mahdollista? Nämä kaksi samassa paikassa?
Pysy siinä hetki ja hengitä.
Anna sen tulla.
Veteraaneilla on jotain meille kaikille.
He kantavat sodan häpeän ja kiistämisen.
Vihan.
He tulevat tänne, jotta joku kuuntelisi heitä.
Siksi mitalit ovat niin tärkeitä, sillä ne yhdistävät meitä.
Kertovat tarinoita.
Minä olen pelkkä todistaja. Sinä myös.
Vietnamilaiset rakastavat lyhtyjään. Ne symbolisoivat luopumista.
Jos sinulla on jotain, minkä haluat jättää tänne,
jotain, minkä toit mukanasi, muttet halua viedä takaisin...
Anna sen mennä.
Ne tulevat!
- Jalkaväki langan päässä! - Käske niiden tulittaa tänne.
Charlie 6 pyytää tulitukea.
- Kutsu heidät apuun! - Charlie 6 tarvitsee tulitukea!
QT633.
Saatana.
Charlie 6 tarvitsee tulitukea, QT633!
Ne ovat kaikkialla.
- Paina sitä koko ajan. - Tuolla on vielä joku.
Tee palvelus. Vie tämä eräälle.
- Ei. - Ole kiltti. Se on kirje.
- Pidän sitä, kunnes palaat. - Selvä.
- Mitä sinä teet? - Teit jo tarpeeksi. Ole aloillasi.
Pits tuli alas ja evakuoi haavoittuneita.
Hän taisteli ja kuoli tuntemattomien miesten rinnalla.
Rukoiletko, Huffman? Minä rukoilin silloin. Rukoilin ihmettä.
En ollut nähnyt kenenkään kuolevan.
Se imi minusta kaiken innon. Onko tämä selvä, sir?
Helvetin tuli syöksyi päällemme.
Mutta häneen ei tuntunut osuvan mikään.
Hän oli siellä pelastamassa henkiä, ja sen hän myös teki.
Kuka tietää, montako kaveria elää hänen ansiostaan?
Kun hän ei enää tullut takaisin,
tuntui että paras osa minusta kuoli hänen mukanaan.
Ajattelen sitä vieläkin.
Jos joku ansaitsi päästä siitä helvetistä elossa, niin hän.
Ole kuin kotonasi. Voisin antaa pidättää sinut.
Senaattori Madison Holt, entinen eversti.
1. Jalkaväkidivisioona.
Senaattorin loistava sotilasura on tunnettu ja ansiot kiistämättömät.
- Minä ostin kirjan. - Luitko vai katsoitko kuvat?
Hän suunnitteli operaatio Abilenen.
Olisiko Holt muka määrännyt pohjoisvietnamilaiset väijytykseen?
Olisi etusi mukaista salata se.
Siksi laitoit minut asialle. Tiesit, etten puuttuisi asiaan.
Hänestä voi tulla puolustusministeri tai presidentti.
Sinulla on koko ajan ollut komentajan hyväksyntä.
- Minä otan sen. - Oletko joutunut opposition tutkittavaksi?
Jos kosket tähän, panen heidät kimppuusi.
Et enää saa lainaa, passia tai Sam's Clubin jäsenyyttä.
Puhumattakaan poliittisista tehtävistä.
Mutta en ole huolissani.
Sinun luonteeseesi ei kuulu auttavan käden pureminen.
- Millainen luonne minulla on? - Haluat kiivetä ja levittää geenejäsi.
Arvostaisin, jos jätät paikat samaan kuntoon kuin tullessasi.
Äläkä unohda squashia keskiviikkona.
Jenny, välillä on vaikea ymmärtää, miksi meidät on lähetetty tänne,
tai selittää, mitä tapahtuu.
On vain hetki aikaa, pitää hakea väkeä Xa Cam Mystä 30 kilometrin päästä.
Jenny, minua pelottaa kuolemassa vain se, että unelma sinusta ei toteudu.
Kuolema on pimeä, liikkumaton ja loputon, kuin yöt viidakossa.
Joskus ajattelen, että minä herään tästä.
Turvallisesti lämpimässä sängyssäsi aamun valon loisteessa.
Mutta jos tämä ukkonen on totta, ja tämä kirje sittenkin päätyy sinulle,
voit olla varma, etten koskaan ole kaukana.
Pidä huolta äidistä ja varsinkin isästä, häneen tämä koskeen kovimmin.
Sano, että olen pahoillani siitä, mille heidät altistin.
Että olen varma tarkoituksestani ja sanoista, joihin kaikki uskomme.
Teoista, joita teemme, jotta muut saavat jatkaa elämäänsä. Bill.
Sinulla on hienot meriitit ja ministeri antoi loistavan suosituksen.
Kiitos, sir.
Miksi uskot viran sopivan juuri sinulle?
Minulla on suhteita, olen kunnianhimoinen ja suostuttelukykyinen.
En pelkää hankkia vihollisia, ja haluan työn enemmän kuin kukaan muu.
- Näin olisin sanonut kuukausi sitten. - Vai niin?
Entä tänään?
Tänään en ole käytettävissä.
- Ilmavoimista? - Niin.
Olen pahoillani kaverisi puolesta.
Todella pahoillani.
Koko aikana häntä pestessäni...
Jalkojaan ja käsiään.
...en tuntenut mitään. Yhtään mitään.
Silloin tiesin, että olin ollut siellä liian kauan.
Lähetin hänet takaisin, erosin palveluksesta ja palasin elämään.
- Niinkö? - Mitä?
- Palasit elämään. - Tässähän minä olen.
Kun... Olin viisi,
näin isän pakkaavan kamansa autoon ja jättävän äidin ja minut.
Pelkäsin kamalasti. Se sattui.
Juoksin pihatielle ja...
Ja työnsin käden oven väliin, kun hän oli lyömässä sen kiinni.
Ajattelin, että kun hän näkisi että loukkaannuin oikeasti,
hän veisi minut sairaalaan ja jäisi hoitamaan minua.
Mutta hän vain ajoi tiehensä.
Juoksin auton perässä käsi murtuneena.
Kunnes äiti sai minut kiinni.
- Se jätti jälkensä. - Kuten sinuun.
- Mitä tapahtui 11.4.1966? - Ystäväni kuoli.
- Mitä sinulle tapahtui? - Olen jo kertonut.
- Kaikki hyvin. - Mikään ei ole.
Kerro vain. Kerro, mitä tapahtui.
Hän kuoli. Hänet tapettiin. Häntä ammuttiin päähän.
- Sellaista sota on. - Kauanko aiot vielä rankaista itseäsi?
- Rankaista itseäni? - Mitä sinä teit?
- Kerro, mitä teit. - Lopeta. Anna olla jo.
- Kerro nyt vain. - Mitä?
Hän tiesi, että se on vaarallista. Käskin olla helvetin varovainen.
- Ja mitä? - Ei, minä en tee tätä.
En tee! Käskin hänen tulla ylös.
Käskin panna koukun kiinni. Miksei hän tullut helikopteriin?
- Hän ei voinut. Häntä tarvittiin. - Vai niin? Haista sinä vittu!
Voi luoja.
- On varmaan kamalaa olla vihainen hänelle. - Niin on.
- Mitä muuta tapahtui, Tom? - Minä pysyin helikopterissa.
En mennyt maahan.
Olin helpottunut. Pysyin turvassa.
Ja kun löysin hänet...
Olin iloinen.
Etten se ollut minä. En halunnut olla kuollut, olin elossa.
Se tuntui hyvältä.
- Sinä siis tunsit jotain? - Kyllä, minä häpesin!
Et ole pelkuri, Tom.
Olet sankari.
Hyväksy se.
Anna minun kantaa sitä hetki.
- Haluatko tietää, mitä haluan? - Haluan.
Haluan armoa ja rauhan.
Haluan, että maani kunnioittaa veljeäni hänen vanhempiensa edessä.
Haluan, että ystäväni, sinun ystäväsi...
Haluan, että hänen isänsä saa jättää tämän paikan rauha mielessään.
- Saako olla jotain muuta, senaattori? - Pane minun laskuuni.
Hyvät herrat.
- Eversti. - Tunnenko teidät?
Ylikersantti Thomas Tulley, 38. Pelastuslaivue operaatio Abilenessä.
- Teidän pitää käyttää virallisia kanavia. - Ei hätää, Carl. Puhun heidän kanssaan.
Tässä on muistio vuodelta 1966 teidän ja kenraali Hackmeyerin keskustelusta,
jossa alennatte Pitsenbargerin kunniamitalin ilmavoimien ristiksi 1966.
Suotteko anteeksi hetkisen?
Istukaa.
Meillä on mahdollisuus ylentää risti kunniamitaliksi.
Jotta asia sujuu joutuisasti, tarvitsemme sponsorin kongressiin.
Herra Stanton ei usko, että haluatte tulla yhdistetyksi Abileneen vaalivuonna.
- Et aavista, mitä olet käynnistämässä. - Uskoisin aavistavani.
Oletko joskus joutunut opposition hampaisiin?
Jos kosket tähän, panen heidät kimppuusi.
Alkuperäisestä asiakirjasta poistettiin tietoja,
jotta kongressi ei alkaisi tutkia asiaa uudelleen.
Me löysimme asiakirjat.
Senaattori, tämä viesti on vain vastaus everstin kunniamitalihakemukseen.
- Sen sijaan myönnettiin ilmavoimien risti. - Sitä voi tulkita aika vapaasti.
Teidän ei ole mikään pakko vastata tähän.
Jos lähetitte sen eteenpäin, miksei hän sitten saanut sitä?
En rehellisesti sanottuna tiedä. Ehkä se jäi byrokratian rattaisiin.
Vietnamin päämaja ei ehkä halunnut vetää huomiota veriseen taisteluun.
Tai sitten en taistellut tarpeeksi lujasti, jotta mies saisi ansaitsemansa.
Senaattori, vastustajat hyödyntävät kaiken myöntämänne syyllisyyden.
Sotilaallinen arviointikykynne kyseenalaistetaan ja toimenne tutkitaan.
Se on totta, niin voi käydä.
Operaatio Abilenen tapahtumat
olivat elämäni pimeimpiä hetkiä.
Olette haavoittunut, luutnantti. Miksi olette vielä täällä?
Jään, kunnes kokoatte kaikki haavoittuneet.
Mitä täällä tapahtui?
Te lähetitte meidät väijytykseen ilman varasuunnitelmaa. Sellaista tapahtui.
Voiko joku selittää tämän minulle?
Voiko joku selittää tämän? Kertokaa!
Me taisimme kaikki kuolla hieman sinä päivänä.
Virheitä tehtiin, tämä lieni niistä yksi.
Tapasimme kenraali Hackmeyerin, hän vahvistaa kertomuksenne.
Minun työni on suojella teitä. Kaikelta.
Yleensä meidät arvioidaan tekojemme perusteella.
Mutta se, mitä emme tee, jää vainoamaan meitä.
Tehdään näin. Panostetaan totuuteen.
Oli se kuinka epätavallista tai epämieluisaa hyvänsä.
Herra puhemies, viittaan asiakirjaan S-2549, sivuun 44.
Otsikko viisi, sotilashenkilöstön säännöt. Alaotsikko, muut asiat.
Tämä lisäys antaa valtuuden myöntää kunniamitalin William H. Pitsenbargerille
esimerkillisestä urheudesta taistelussa Vietnamin operaatio Abelinen yhteydessä.
- Herra puheenjohtaja, puheenvuoro. - Pohjois-Carolinan senaattori.
Komitean säännöt kieltävät käyttämästä näitä dokumentteja.
- Voiko puheenjohtaja tehdä poikkeuksen? - Valitan.
Komitean on jatkettava eteenpäin.
Herra puheenjohtaja, ymmärrän kyllä, mutta mikään laissa...
- Vietnamin sota päättyi ajat sitten. - Tiedän, Bob. Olin siellä.
Pidä vähän taukoa. Älä jankuta siitä enää.
Hyvät herrat, työjärjestys. Meidän on jatkettava eteenpäin.
Puheenjohtaja jatkaa nyt Floridan rouvan asialla.
- Senaattori, mitä helvettiä se oli? - Herrasemme esti käsittelyn.
- Noin vain? - Minä estin hänen tupakkasubventionsa.
Hän on korkea-arvoisempi, joten en mahda asialle mitään.
Mutta lupaan saada tämän voimaan ensi vuonna.
- Siinä vaiheessa tuo ukko on jo kuollut. - Niin on Pitsenbargerin isäkin.
Hän tekee kuolemaa.
Voi sentään, sitä en tiennyt. Olen todella pahoillani.
Siinäkö se?
Ellei sinulla ole tupakkasubventiota, jolla saat senaattorin puolellesi.
Entä ne miehet? Ja Pits.
Holt hoitaa sen ensi vuonna.
Entä Frank?
En voi parantaa syöpää, Tara.
Jos vielä jatkan, urani tyssää siihen.
Kiintoisaa.
En ole 12 vuoteen nähnyt sinun perääntyvän kertaakaan.
Minua pelottaa.
Pelko on hyvästä.
Pelko on eloonjäämisvaistoa. Ihmisen pitääkin pelätä.
Käytä sitä.
Luovuit hienosta uramahdollisuudesta viedäksesi tämän loppuun.
Tajusitko, miksi kenraalit ja presidentit haluavat kunnian sijasta mitaleja?
Koska he tietävät, että Pitsenbargerin tapaiset eivät tee sitä heidän takiaan.
Vaan toistensa takia. Henki hengestä.
Suuria kysymyksiä.
Miehelle voi sattua pahempaakin kuin sodassa kaatuminen.
- Kuten? - Miesten menetys. Lapsen menetys.
Isä. Joutuu elämään sen kanssa.
Muuttaisiko mitali mitään?
Aion viedä tämän julkisuuteen ja julkistaa myös nimet.
Komitean häpäiseminen lehdistön edessä juuri ennen presidentinvaaleja
kuulostaa hiukan vaaralliselta.
Niin. Mutta se on hyvää TV-viihdettä.
- Teet oikein. - Kiitos.
Herra Huffman? Olen Mary, tuottaja. Laitamme sinulle mikrofonin.
Jaettu kuvaruutu. Uutisankkurit kuulevat sinut, mutta eivät näe.
Selvä.
- Isä, hermostuttaako? - Juu, mutta ei pelota.
Tänään tapahtui jotain epätavallista. Ilmavoimien virkailija Scott Huffman
syyttää senaattoreita ja heidän henkilöstöään mitaleilla pelaamisesta.
Puolustuksen ehdotus juuttui senaattiin,
kun eräs Pentagonin virkailija syytti...
Ehdotus kunniamitalista William H. Pitsenbargerille etenee presidentille.
Presidentti Clintonin odotetaan allekirjoittavan ehdotuksen.
Lentäjä Bill Pitsenbarger saa kunniamitalin palveluksestaan Vietnamissa.
Hän teki maalleen Abraham Lincolnin sanoin "äärimmäisen uhrauksen".
Tulen kohta.
Terve.
- Hauska nähdä. - Oli kiva tulla.
No...
Tuo nainen punaisissaan tuolla.
Kirje oli osoitettu hänelle.
Bill pyysi antamaan tämän sinulle.
Valitan, että siinä kesti näin kauan.
Kiitos.
Sodan pimeydessä ja tuhlauksessa
näemme silloin tällöin kuin loistavana leimahduksena
henkilökohtaista rohkeutta, jota on mahdoton sivuuttaa.
Sellaista oli William Hart Pitsenbargerin sankaruus.
Häntä ohjasivat velvollisuuden, urheuden ja uhrauksen enkelit
auttamaan tuntemattomia miehiä ja maata, joka vasta nyt kuulee hänen tarinansa,
ja tekemään suurimman uhrauksen kaikista.
Frank, Alice.
Yhdysvaltain presidentin puolesta, kongressin nimissä,
esimerkillisestä urheudesta, rohkeudesta ja pelottomuudesta
oman henkensä vaarantamisesta, velvollisuuden rajojen ylittämisestä,
myönnän kunniamitalin lentäjä William Hart Pitsenbargerille.
Tämä ei kuulu ohjelmaan, mutta jos suotte vielä hetken ajastanne.
Haluan nimetä muutaman kaverin, jotka inhoavat minua siitä hyvästä.
Seurassamme on täällä operaatio Abilenen veteraaneja.
Charlie-komppania 16. Jalkaväestä.
He todistivat Pitsenbargerin sankaruutta,
ja ovat uurastaneet 32 vuotta
nähdäkseen tämän päivän.
Voitteko nousta seisomaan ottaaksenne tunnustuksen vastaan?
Voivatko Pitsin yksikön lentäjät, lentopelastajat, myöskin nousta?
Ja myös kaikki Vietnamissa palvelleet laskuvarjojääkärit.
Jos täällä on muita veteraaneja, olkaa hyvä ja nouskaa ylös.
Vaimot ja vanhemmat, nouskaa tekin.
Lapset ja lapsenlapset, teettekö meille seuraa?
Ja muut ystävät ja sukulaiset.
Kaikki, joita tämän kunniamitalin vastaanottajan tarina on koskettanut,
olkaa hyvä ja nouskaa.
Katsokaa ympärillenne.
Tässä on yhden miehen tekojen voima.
Kiitos, poika.
Ettet unohda meitä.
Kiitos.
- Isi! - Hei, pikku mies.
- Kiva, että saimme tulla. - Niin on. Missä äiti on?
Univormu pukee sinua, Jimmy.
Tässä on poikani Luke.
Hauska tavata, sotilas.
Minä halusin...
Halusin kiittää.
- Onko tämä selvä, sir? - Ole hyvä, Jimmy.
Mutta ei tarvitse sanoa "sir".
- Kyllä tarvitsee. - Miksi?
Olet ansainnut sen, sir.
Pitäkää huolta itsestänne. Maailma on paha.
- Mikä nimesi on? - Luke.
Alussa sanoit, ettet kostu tästä mitään.
Kaikista USA:n asimissa palvelleista 3498 on saanut kunniamitalin.
Vain 18 heistä on palvellut ilmavoimissa.
Vain kolme heistä oli arvoltaan sotamiehiä.
Yksi heistä oli William Hart Pitsenbarger.
11.4.1966, lähtiessämme komennukselle,
Pits sanoi mikrofoniin: "Kapteeni, tämä komennus ei tunnu hyvältä."
He odottivat meitä, tiesivät meidän tulevan. He olivat kuopissa,
puissa ja maassa. Kun tulimme, he sulkivat ulospääsyn.
He pyysivät apua haavoittuneiden hakemiseen, ja Pits sanoi:
"Voin hoitaa tämän paremmin maassa."
Sanoin: "En halua menettää sinua." Siellä oli kovat paikat,
sen kuuli rätinästä. Mutta hän meni alas.
Nähdessäni hänen laskeutuvan helikopterista ajattelin:
"Miksi helvetissä tuo tulee alas?"
Olisimme lähteneet, jos olisimme voineet. Pitsenbarger olisi, mutta ei lähtenyt.
Marty Kroah oli maassa ja kutsui minua.
"Jonkun pitää saada tietää Pitsin teosta, joten kertokaa siitä, jos kuolen."
Martya ammuttiin viidesti.
Kun kuulimme aamulla hänen kuolleen...
Olimme todella allapäin.
Minulle se oli tärkeimpiä tekojani ilmavoimien ministerinä.
Sen olisi pitänyt järjestyä. Se oli väärin Pitsenbargeria ja perhettä kohtaan.
Ja lentäjiä, jotka tukivat häntä.
On uskomatonta, että ihmiset kamppailivat 30 vuotta tämän asian puolesta.
Heillä oli omat elämät, vaimot, lapset ja lapsenlapset.
Mutta tämä oli heille tärkeää. Se on uskomatonta.
Tunsin, että olin Pitsille tämän velkaa.
Enkä vain minä, vaan koko porukkamme.
Olimme kaikki sen verran velkaa.
Billin veri sekoittui omaamme ikuisesti. Hän on veljemme.
Suomennos: Sami Siitojoki